Погледи учитеља и наставника књижевности на екокритичку педагогију: прелиминарно истраживање у Србији - Огњановић, Бранка Б.; Кандић, Милица А. (Nastava i vaspitanje, 2025)
У раду се истражују погледи учитеља и наставника књижевности на заступљеност екокритичке педагогије и њену релевантност у контексту основних и средњих школа у Србији. Образовни потенцијал екокритике, која се дефинише као интердисциплинарно проучавање везе између књижевности и животне средине, препознат је широм света, али је њена примена у српским програмима ограничена и недовољно проучена. Циљ истраживања је да се утврде потенцијалне разлике између првог и другог циклуса основног образовања и средње школе, наставног искуства испитаника, као и перцепције везане за могућности и изазове интеграције екокритичке педагогије. Анализа је извршена комбинацијом метода, користећи квантитативне и квалитативне податке прикупљене анкетирањем 213 учитеља и наставника књижевности у основним и средњим школама у Србији. Резултати указују на генерално низак степен упознатости с екокритиком и на то да испитаници екокритичку педагогију не сматрају заступљеном, али је перципирају као релевантну. Статистички значајне разлике уочене су приликом поређења првог и другог циклуса основног образовања и средњошколског образовања: учитељи, наиме, сматрају да је екокритичка педагогија заступљенија и релевантнија у односу на наставнике књижевности. Ипак, већина испитаника препознаје развој критичког мишљења као кључни исход екокритичке педагогије и изразила је вољу да примени екокритички приступ. Нису уочене значајне разлике везане за радни стаж, односно наставно искуство испитаника. Taкође, могуће је извести закључак да постоји потреба за већом подршком учитељима и наставницима како би се премостио јаз између теоријског потенцијала и практичне имплементације у учионици, будући да препознају капацитет наставе књижевности да допринесе холистичком, интердисциплинарном еколошком образовању и подстакне ученике на критичко мишљење, емпатију и бављење реалним проблемима данашњице.