Идеолошка саможивост и терет жртава. Осврт на случај НДХ - Marković, Saša M. (Napredak, 2022)
У раду намеравамо да представимо упоришне тачке усташке идеологије која је била темељ Независне Државе Хрватске. Ова марионетска творевина, настала на развалинама југословенске монархије, промовисала је националистичку острашћеност. Њена намера је била да створи чисту етничку државу на простору где то геополитички није било могуће без егзодуса и егзекуције становника других националности. Приврженост антисемитизму, овој држави био је подстицај за националну нетрпељивост према Србима и она је увелико превазилазила задати образац нацистичког Холокауста. Стварана је култура сећања која је прошлост представила као вишевековну борбу против ропства којем су Срби највише доприносили. Кулминација је била југословенска тамница. Млади нараштаји су васпитавани и образовани да представљају национално чистунство и да одано служе Поглавнику. Култ личности је био круна једне острашћене идеологије која је, у својој одсудној намери да се оствари, упркос отпору стварности, користила сва расположива средства. Рат и неконтролисана мржња били су повољне околности за коначно решење хрватског питања које је, у усташкој идеологији, било немогуће без одсудног решења српског фактора. Последица тога су биле небројене жртве.
Keywords: идеологија; мржња; усташе; Срби; жртва