Геноцид над српским народом у Независној Држави Хрватској (1941–1945) - Dimić, Ljubodrag (Napredak, 2022)
Југословенска држава је од свог оснивања 1918. настојала да буде држава „помирења“. Због тога ни злочини над Србима које је починила Аустроугарска нису превише истицани ни у Краљевини СХС / Југославији, посебно не злочини Хрвата у окупационим јединицама, али су ипак савесни истраживачи о њима оставили своја сведочења (в. Rajs, 2019). У име „помирења“ деценијама се ћутало о геноциду почињеном над српским народом у Другом светском рату на простору НДХ. Стратегија „ћутања о геноциду“ пресудно је утицала да годинама, у име братства и јединства југословенских народа, та тема није имала своје место у наставним плановима и програмима за основну и средњу школу, да злочин геноцида почињен над српским народом није обрађиван у уџбеницима историје, да то деценијама није било тема у књижевности, да историчари злочин геноцида нису истраживали нити су о томе у већој мери писали. Али, уколико неколико генерација посленика струке историчареве има „алиби“ за своје понашање, генерација оних који данас стварају у српској култури мора да се одреди и према тој осетљивој теми. „Проговорити“ о геноциду над српским народом у ХХ веку пре свега значи писати критички о прошлим временима, без страсти, рационално и на основу историјских извора, „онако како је уистину било“.
Keywords: Геноцид; Независна Држава Хрватска; расистички закони; Срби; Јевреји