Српско-словачки односи у контексту живота словачке мањине у новоствореној југословенској држави после 1918. године - Кмећ, Мирослав (Napredak, 2026)
Студија се бави развојем српско-словачких односа после 1918. године у контексту живота словачке мањине у новооснованој држави Краљевини Срба, Хрвата и Словенаца. Полазна тачка студије је историјска ситуација након завршетка Првог светског рата, која је донела фундаменталне политичке и друштвене промене у Централној и Југоисточној Европи и створила нове услове за развој међународних односа и положај националних мањина. Фокус је на словачкој заједници која живи углавном на територији Војводине, а која се после 1918. године нашла у новом државном и политичком окружењу. Студија анали зира њен друштвени, културни и институционални живот, као и облике очувања националног идентитета кроз образовање, живот у заједници, културне активности и верске институције. Истовремено, указује се на улогу словачке мањине као посредника у контактима између југословенског окружења и чехословачке државе, посебно у односу на Чехословачку. Циљ студије био је да се укаже на значај словачке мањине у формирању и развоју српско-словачких односа у међуратном периоду. На основу анализе савремених извора и стручне литературе, аутор истиче да је словачка заједница играла важну улогу не само у очувању сопственог културног идентитета, већ и као мост између два политичка и културна простора. Резултати истраживања доприносе дубљем разумевању положаја словачке мањине у југословенској држави и истовремено проширују знања о ширем контексту српско-словачких односа у првој половини 20. века.