NEZAKONITI DOKAZI U KRIVIČNOM POSTUPKU: PRIKUPLJANJE DOKAZA OD STRANE OVLAŠĆENIH SLUŽBENIH LICA ORGANA UNUTRAŠNjIH POSLOVA U JURISPRUDENCIJI DOMAĆIH SUDOVA - Živanović, Katarina S (NBP. Nauka, bezbednost, policija, 2024)
Predmet istraživanja jesu nezakoniti dokazi, odnosno način postupanja ovlašćenih službenih lica organa unutrašnjih poslova koja prilikom sprovođenja radnji dokazivanja mogu uzrokovati nezakonitost pribavljenog dokaza. Cilj istraživanja ogleda se u naučnom i praktičnom doprinosu naučnoj i društvenoj zajednici, budući da, pored prikaza i analize istaknutih naučnih, teorijskih koncepcija zastupljenih u domaćoj i stranoj literaturi, rad sadrži detaljan prikaz rezultata analize sudskih odluka domaćih sudova koji posebno na značaju dobijaju imajući u vidu da nstitut nezakonitih dokaza de facto predstavlja sudske standarde. Naime, rezultati ukazuju na slučajeve u kojima je sud utvrdio da su dokazi pribavljeni od strane policije nezakoniti, kao i na slučajeve u kojima je, suprotno tvrdnjama podnosioca pravnog leka, sud ocenio da policija, prilikom prikupljanja dokaza, nije postupila suprotno pravnoj normi. U većini slučajeva reč je o sledećim dokaznim radnjama predviđenim Zakonikom o krivičnom postupku Republike Srbije: saslušanje okrivljenog (čl. 85-90), uviđaj (čl. 133-136), privremeno oduzimanje predmeta (čl. 147-151) i pretresanje (čl. 152-160). I u slučajevima kada je sud ipak utvrdio da su dokazi koje je policija pribavila nezakoniti, ne radi se o namernom i grubom kršenju osnovnih ljudskih prava i sloboda, odnosno ne radi se o inkriminisanom ponašanju policijskih službenika, poput iznuđivanja iskaza ili zlostavljanja i mučenja.
Keywords: nezakoniti dokazi; policija; saslušanje okrivljenog; uviđaj; privremeno oduzimanje predmeta; pretresanje; jurisprudencija domaćih sudova