УТИЦАЈ РЕТОРИКЕ НА „ДИГЕСТИВНУ ЈУРИСПРУДЕНЦИЈУ“ ЏЕРОМА ФРЕНКА - Avramović, Dragutin; Јованов, Илија (NBP. Nauka, bezbednost, policija, 2024)
У раду је анализиран однос између права и реторике, њихове тачке додира, а нарочито значај реторике у судском поступку у савременим условима. Правна школа која је у 20. веку актуелизовала (изричито или прећутно) питање односа права и реторике (које је у новије време у доброј мери било запостављено) је несумњиво Амерички правни реализам. Посебну пажњу аутор овог рада поклања теорији судског одлучивања Џерома Френка, озлоглашеног правног реалисте, који је управо због својих радикалних ставова, као чињенични скептик, чини се несвесно у свом делу, константно дискретно провлачио идеју о значају реторике у поступку судског одлучивања (не називајући ствари правим именом). Аутор трага за разлозима због којих је Френк у већем делу своје научне каријере оклевао да постави реторику (нарочито Аристотелову, коју је највише и цитирао) на заслужено место. Френк је тек у једном каснијем раду покушао да успостави мост између своје теорије судског одлучивања (која инсистира на значају предрасуда и субјективности судије на судску одлуку) и реторике (која је заснована управо на уверавању судије, буђењу његових емоција и стварању слике одређене стварности у његовим очима). Чини се да је у том настојању само делимично успео, јер је и тада био усмерен на начине утицаја на „душе слушалаца“, а превидео је значај оних средстава реторике (првенствено логичких) која нису ишла у прилог његовој теорији.