UTICAJ SPOLJAŠNJIH TAFONOMSKIH FAKTORA NA SKELETNU OČUVANOST – SEKUNDARNO OTVARANJE GROBOVA NA SARMATSKIM NEKROPOLAMA - Pavlovic, Tamara; Djuric, Marija (Medicinski podmladak, 2024)
Nakon pohranjivanja tela u zemlju i procesa skeletizacije, skeletni ostaci prolaze kroz različite prirodne tafonomske procese (pod uticajem tipa zemljišta, klime, fluvijalnih procesa, flore, faune, itd.) koji ih modifikuju i ostavljaju makroskopski vidljive tragove na površini kosti. Stanje očuvanosti i fragmentovanosti skeletnog materijala dodatno se menja ukoliko su ovi procesi izloženi i naknadnim antropogenim faktorima, kao što je sekundarno otvaranje grobnih celina, koje podrazmeva poremećaj prirodne sredine (geoloških slojeva, mikro klime, oksidacije, uticaj vremenskih prilika itd.) u kojima su kosti prvobitno pohranjene. Ovakvi tafonomski procesi koji nastaju usled dugotrajne izloženosti atmosferskim uticajima i dejstva podzemnih voda (engl. subaerial weathering) izazivaju pucanje kortikalne i trabekularne kosti i pojavu frakturnih linija i sitnih pukotina, ljuštenje korteksa, abradiranje površine kosti, kao i izbeljenost kostiju usled gubitka kolagena. U bioantropološkoj i forenzičnoj praksi,  kao i u istraživanjima u ovim oblastima, ovakve promene na kostima, zajedno sa drugim tafonomskim stanjima, obično ostaju zanemarene uprkos svojoj značajnoj učestalosti. Takav je slučaj i sa skeletnim ostacima iz kasnoantičkih nekropola na teritoriji Srbije koje pripadaju istorijskoj populaciji Sarmata koja je naseljavala područje Panonske nizije. Iako je skeletna očuvanost ovog materijala često predmet diskusija u bioantropologiji i arheologiji, dosadašnja istraživanja nisu se praktično bavila problematikom očuvanosti i fragmentovanosti ovog materijala. Najnovija istraživanja sprovedena u Centru za biologiju kosti, na Medicinskom fakultetu u Beogradu pokazala su na koji način i u kojoj meri su postmortem aktivnosti  ljudi (sekundarno otvaranje grobova prilikom pljačke) direktno i indirektno uticale na očuvanost skeletnog materijala iz sarmatskih nekropola. Studija je pokazala da se na skeletnim ostacima iz takozvanih poremećenih grobova nalazi mnoštvo tragova tafonomskih procesa (pukotine, frakture, ljuštenje, izbeljene kosti) koji su nastali usled  kontinuiranog dejstva spoljašnjih atmosferskih faktora (sunce, kiša, sneg, mraz) na skeletne ostatke.
Keywords: Bioantropologija, humani osteološki ostaci, tafonomija, subaerial weathering, kasna antika, Sarmati