KARAKTERISTIKE ZRNA NOVIH SAMOOPLODNIH LINIJA U POREĐENJU SA HIBRIDIMA KUKURUZA - Nikolić, Valentina (Journal on Processing and Energy in Agriculture, 2020)
Kukuruz (Zea mays L.) predstavlja jednu od najviše gajenih i najznačajnijih žitarica koje se vekovima koriste u ishrani ljudi i životinja. Cilj ovog istraživanja bio je da se  ispitaju novi genotipovi kukuruza sa povećanim potencijalom za stvaranje komercijalne kategorije semena visoke nutritivne, funkcionalne i tehnološke vrednosti koje bi imalo povoljne karakteristike mlevenja za proizvodnju integralnog  kukuruznog brašna. Podaci prikazani u ovom radu predstavljaju rezultate ispitivanja odabranih samooplodnih linija u poređenju sa odgovarajućim fizičko-hemijskim karakteristikama i hemijskim svojstvima dva komercijalna hibrida koja se koriste u proizvodnji brašna: ZP 611k i ZP 633. Zrno linije L2 imalo je najvišu apsolutnu masu zrna (267,54 g), a zrno linije L2 najvišu hektolitarsku masu (844,68 kg m-3). Otpornost na mlevenje kretala se od 9,80 (L2) do 14,03 s (L1) za samooplodne linije, iznosila je 11,97 s kod hibrida zubana ZP 633, dok je hibrid kokičar ZP 611 k imao najvišu otpornost na mlevenje od svih uzoraka (15,83 s). Najveći udeo meke frakcije endosperma utvrđen je u liniji L3 (37,13%), što je nešto niže nego u standardnom hibridu zubanu ZP 633 (41,97%). Najviši sadržaj proteina (12,37%), kao i sirove celuloze (2,59%) određen je u liniji L4, dok je linija L2 imala najniži sadržaj proteina (9,36%), a linija L3 najniži sadržaj sirove celuloze (1,81%). Utvrđeno je da sve ispitane nove samooplodne linije kukuruza poseduju visok potencijal za selekciju novih hibrida sa poboljšanim parametrima kvaliteta zrna pogodnih za različite industrijske namene, prvenstveno za proizvodnju hrane za ljude i hraniva za životinje.
Keywords: samooplodne linije, hibridi kukuruza, hemijski sastav, fizičke osobine, integralno kukuruzno brašno