Пут комплемента: Молекуларни образац ризика од кардиоваскуларних болести код пацијената са дијабетичком нефропатијом - Liu, JunFei; Qian, XiaoPing; Wang, TaoXia; Liu, XiaoLi; Liu, WeiGang; Wang, LiJie; Zhang, HuiFang; Han, Li; Li, GuiYing; Yu, XiaoJuan (Journal of Medical Biochemistry, 2025)
Позадина: Дијабетичка нефропатија (ДН) се обично јавља као микроваскуларна компликација код особа са дијабетес мелитусом (ДМ). Прогресија бубрежне дисфункције код пацијената са ДН доводи до значајног пораста ризика од кардиоваскуларних болести (КВБ). Тренутно, ефикасан третман ДН и КВБ захтева идентификацију и управљање њиховим факторима ризика. Методе: Пацијенти са дијагнозом ДН од октобра 2022. до октобра 2023. одабрани су за испитивање пресека и подељени у ДН групу (н = 58) и ДН/ЦВД групу (н = 40). Клинички подаци су прикупљени за униваријантну анализу, а независне варијабле које су биле статистички значајне анализиране су мултиваријантном логистичком регресијом да би се идентификовали независни фактори утицаја на КВБ код пацијената са ДН. Развијен је регресиони модел да се испита нелинеарни однос између Ц1к, УА, ЦРП и ризика од КВБ. Крива радне карактеристике пријемника (РОЦ) коришћена је за анализу предиктивне ефикасности индикатора. Резултати: УА и Ц1к, када су повишени, били су независни фактори који повећавају ризик од КВБ. Постојала је линеарна веза између УА и Ц1к и ризика од КВБ код пацијената са ДН, показујући корелацију. Ц1к је показао боље предиктивне перформансе. Закључак: Како нивои УА и Ц1к расту, ризик од КВБ у ДН групи значајно расте. Код пацијената са ДН, УА и Ц1к су повезани са развојем и прогресијом КВБ, нудећи одређену вредност подршке за процену стања пацијента.