Alternativne i dopunske krivičnopravne mere izrečenoj kazni kojima se obnavlja uništena/ugrožena životna sredina kao poseban standard EU Direktive 2024/1203 - Mujoska-Trpevska, Elena; Lažetić, Gordana (Glasnik Advokatske komore Vojvodine, 2026)
Zaštita životne sredine postala je globalni izazov, budući da ljudske aktivnosti sve više ugrožavaju ekosisteme, ugrožavaju biodiverzitet i značajno negativno utiču na javno zdravlje. Iako regulatorni okviri i mehanizmi sprovođenja prava u građanskopravnoj oblasti imaju suštinsku ulogu u zaštiti životne sredine, krivično pravo predstavlja snažan instrument za odvraćanje od povreda zakona, utvrđivanje krivične odgovornosti učinilaca i nametanje obaveze obnavljanja onoga što je uništeno. Komplementarnost krivičnog i upravnog prava od suštinskog je značaja za sprečavanje i odvraćanje od nezakonitog ponašanja koje šteti životnoj sredini, ali upravne kazne nisu dovoljne. Zaštita životne sredine jedan je od osnovnih ciljeva Evropske unije, kako je utvrđeno članom 191 Ugovora o funkcionisanju Evropske unije. U svetlu sve veće učestalosti i složenosti ekoloških krivičnih dela, Direktiva (EU) 2024/1203 usvojena je kao odgovor na nedovoljnu delotvornost prethodnih instrumenata (2008/99/EZ i 2009/123/EZ). Jedan od aspekata koji je ukazivao na potrebu donošenja Direktive iz 2024. godine bila je činjenica da sankcije predviđene Direktivom 2008/99/EZ nisu bile dovoljne da obezbede usklađenost sa pravom EU u oblasti zaštite životne sredine putem dostupnosti delotvornih, srazmernih i odvraćajućih krivičnih sankcija. Direktiva iz 2024. godine uvodi nove standarde u pogledu definisanja krivičnih dela, sankcija i mera za obnovu i sprečavanje štete po životnu sredinu. Naime, kazne bi trebalo pooštriti kako bi se pojačao njihov odvraćajući efekat i unapredila efikasnost otkrivanja, istrage, krivičnog gonjenja i presuđenja za ekološka krivična dela. Alternativne i dopunske mere imaju snažnu preventivnu funkciju, jer smanjuju rizik od recidivizma, podstiču ekološku odgovornost i podižu svest o posledicama ekološkog kriminaliteta. Obim, rasprostranjenost i visok nivo korupcije naveli su pojedine autore da ovaj oblik kriminaliteta svrstaju u ozbiljan „kriminal belog okovratnika“. Korupcija postoji jer su različiti oblici podmićivanja i trgovine uticajem prisutni među visokim javnim funkcionerima, političarima i pripadnicima organa za sprovođenje zakona, ali ne treba zanemariti ni postojanje i uticaj korupcije u privatnom sektoru, što je, prema GRECO-u, razlog za ozbiljnu zabrinutost. Krivično pravo treba da služi kao sredstvo odvraćanja od ekoloških krivičnih dela putem izricanja strogih krivičnih sankcija i mera prema licima koja učestvuju u nezakonitim aktivnostima kojima se ugrožava životna sredina, za razliku od novčanih kazni u upravnom ili građanskom postupku.