КЛИМАТСКЕ ПРОМЕНЕ И ЗАШТИТА ЖИВОТНЕ СРЕДИНЕ КАО ЉУДСКО ПРАВО (ПРАКСА ЕВРОПСКОГ СУДА ЗА ЉУДСКА ПРАВА) - Lepotić, Biljana (Glasnik Advokatske komore Vojvodine, 2025)
Примарну улогу у пружању релевантне правне заштите животне средине и климе, има национални судски систем, а Европски суд за људска права има супсидијарну улогу и поступа тек по представкама за повреду других људских права. Европска конвенција за заштиту људских права и основних слобода и њени додатни протоколи, не регулишу директно право на здраву животну средину као такво, ипак штите интерес за очување животне средине и климе штитећи друга људска права. Наиме, претежно се повреда овог права преиспитује кроз повреду права на живот у здравој животној средини, повреду права на приватан живот, права на имовину и права на информисање. Државе су дужне да поштују, штите, унапређују и испуњавају сва људска права за све људе. Ово укључује афирмативну обавезу да се спрече предвидиве штете, укључујући и ону изазвану климатским променама. Поље судских спорова о климатским променама се временом обогатило и наметнуло је потребу да носиоци правосудних функција и учесници у таквим судским споровима, постану свесни последица климатских промена, као и последица које носе одлуке у тим споровима. Поред тога што је унапређен значај климатских парница и еколошких парница уопште, како пред домаћим судовима, тако и пред Европским судом за људска права и Судом правде Европске уније, бројни случајеви су добили и шири међународни одјек и остварили своју амбицију за добијањем одговора о утицају климатских промена на основна људска права, па су тако, надаље, инспирисали покретање оваквих поступака широм света. У развоју међународног еколошког права временом су уставновљени принципи који указују на карактеристике те области права и његових института, а то су принцип превентивне акције, принцип предострожности, принцип "плаћа загађивач", принцип одрживог развоја, принцип међугенерацијске једнакости и принцип обавезе сарадње. Неупитни значај еколошког права је препознат на међународном нивоу и, иако ово право није именовано као људско право у Европској конвенцији за заштиту људских права и основних слобода, ни у њеним протоколима, њему је такав значај признат кроз растући тренд еколошких и климатских парница, као и све богатију судску праксу у овој области