ДРВОРЕЗНИ НАДГРОБНИ КРСТОВИ КОД СРБА НА ПОДРУЧЈУ ОПШТИНЕ ЛЕПОСАВИЋ – ДАР ПОКОЈНИКУ ЗА ЧЕТРДЕСЕТОДНЕВНИ ПОМЕН (Baština, 2025)
Пажња у раду посвећена је једном до сада недовољно истраженом елементу културног наслеђа Срба на Косову и Метохији везаном за посмртне обичајно-обредне праксе, који је данас специфичан посебно за подручје општине Лепосавић. Реч је о постављању великих крстова од дрвета на гроб покојника, које чланови породице и најуже родбине покојнику за четрдесетодневни помен намењују као дар. Карактеристично за наведене крстове, који се у говору Срба на подручју општине Лепосавић најчешће зову крстаче, јесте то да њихова израда подразумева примену богате орнаментике, сходно чему се они, између осталог, могу посматрати као вид традиционалног уметничког стваралаштва локалног становништва. Циљ истраживања презентованог у раду базиран је на покушају приказа неколико главних особина поменутог феномена, у чему је посебна пажња била посвећена разумевању симболике проучаване праксе у перцепцији њених непосредних носилаца – Срба на подручју лепосавићке општине, односно сагледавању начина употребе дрворезних надгробних крстова у контексту култа мртвих код припадника истраживане српске заједнице. Резултати представљени у раду добијени су на основу теренског истраживања у Лепосавићу, Лешку и још двадесет пет оближњих села, спроведеног у више наврата током 2024. и 2025. године.
Keywords: дрворезни надгробни крстови, крстаче, култ мртвих, четрдесетодневни помен, Срби, општина Лепосавић, Косово и Метохија.