„УМРЕЖЕНИ ИНДИВИДУАЛИЗАМ“ – ЈЕДАН ИЗАЗОВ ДИГИТАЛИЗАЦИЈЕ (Baština, 2024)
Успон дигиталних технологија од друштва је направио потпуно другачији амбијент за живот, а од појединца оквир за неговање измењених животних навика. Трансформација друштвених односа коју са собом носи дигитализација најбоље се приказује кроз концепт „умреженог индивидуализма“. Циљ  рада је да се укаже на основне карактеристике овог феномена, али и на његову друштвену условљеност. На основу разматрања различитих теоријских приступа, аутори уочавају да се умрежени индивидуализам користи као главна аналитичка јединица у разумевању организације друштва. У том измењеном разумевању, појединац се поставља као аутономни центар  заједница које се одликују слабијом повезаношћу у односу на своје претходнице. У раду се поставља питање на који начин слабија повезаност утиче на социјални капитал и његов изглед у патнамовском смислу повезујућег и премошћујућег капитала. Комуникација и интеракција опстају као важни елементи свакодневног живота, али се одвијају унутар линија лабавих мрежа. Разматрање новог типа друштвених односа путем тзв. мрежне анализе отворило је простор за разумевање односа традиционалног и модерног друштва и то у правцу њиховог међусобног прожимања и допуне.
Keywords: дигитализација, друштвени односи, мреже, социјални капитал, „умрежени индивидуализам“