(untitled) (Baština, 2026)
Један од темеља савремене украјинске нације је Украјинска грко-католичка црква, већ готово пола миленијума заступљена на западу те земље - још од одлуке о црквеној унији дела тамошњег украјинског православног клера са Католичком црквом установљеном на црквеним саборима у Бресту у данашњој Белорусији 1595. и 1596. године. Украјинска гркокатоличка или другачије називана унијатска заједница настала је, као и друге унијатске верске заједнице (њих укупно 22), током претходних векова највећим делом на рубовима додира католичанства и православља, као нека врста компромиса којом се делу свештенства једне од православних цркава који је на то пристао и њиховим верницима у условима католичке доминације неком територијом (у овом случају пољско-католичком) оставила могућност православног обреда уз признавање водеће улоге римског Папе у хришћанском свету. Иако је унијатски покрет, наишао на снажни отпор украјинског православног становништва, та заједница је опстала и преживела. Специфичност Украјине по овом питању је и та да чине одређени удео грко-католика (највећи међу православним нацијама) у већински православној украјинској нацији чини највећом таквом заједницом на свету. Циљ овог рада је да испита утицај историју и улогу гркокатоличке цркве у савременој Украјини, са посебном рефлексијом на њене и ставове њеног поглавара г. Свјатослава Шевчука актуелни украјинско-руски сукоб који је ескалирао са отпочињањем ”специјалне војне операције” или пак руске инвазије на Украјину у фебруару 2022. године.