(untitled) (Baština, 2025)
Медијско извештавање ослоњено је на познавање социјалне психологије и као покретачку снагу наратива користи репрезентације које могу изазвати снажне емоционалне одговоре код реципијената. Док Дарен Келси медијима приступа као машинама за производњу наратива, препознајући дубоку људску потребу за причањем прича и креирањем перформанса као темељима самоодређења, Џон Лангер указује на важност такозваних споредних вести у које новински дискурс смешта све сензационализмом обојене ирелевантности које скрећу појединчеву пажњу са важних догађаја и информација. Синтезом Келсијевих и Лангерових схватања медијског простора, ауторке показују на који начин друштва спонтано, или циљано, креирају наративе о себи и, ослоњени на архетипове, репрезентације и стереотипе, остају уплетени у мрежу коју сами производе.