(untitled) (Baština, 2024)
Љубав у књижевној легенди о Александру Македонском је недовољно истражена. Њене идеје и мотиви су значајни за разумевање веза западноевропске витешке литературе и књижевности палеолошког периода, на коју се српскословенска писменост природно надовезује. Српска Александрида, позносредњовековна верзија старе легенде отвара простор за еротолошку анализу. Њена оптерећеност смрћу сусреће се са потребом да се прослави и уздигне световни живот. Унутарсталешка љубав, породична љубав и танатолошки набој посебно су разложени током анализе. Љубавне теме се стилски, идејно и идеолошки тумаче, уз осврт на хиљадугодишњу историју Александриде у византијском културном кругу.