(untitled) (Baština, 2022)
Дуго година је улога жене у Србији била у крајње незавидном положају. Неретко су се српске жене суочавале са многобројним ограничењима и изазовима који су укључивали немогућност образовања, учешћа у јавној сфери и одлучивање о вођењу сопственог начина живота. Међутим, с друштвеним новинама у тадашњој Србији, средином 19. започета је еманципација жена. Упркос томе што је била спора, често и недовољно организована, први кораци ка промени улоге жене помагали су да се жене, с временом, више охрабрују, мотивишу и удружују. Слична ситуација је била у свим градовима, те и у Призрену. Почевши од оснивања првих приватних женских школа па све до женских занатских школа, младе девојке су добијале могућност да се образују и развијају различите вештине. Осим у школама, Призренке су стицале знања и у женским хуманитарним друштвима која су у 19. и 20. веку била главна стецишта женског активизма. С тим у вези, циљ рада јесте да се пружи осврт на генерални положај жена у Србији у поменутом периоду, затим да се представи образовање женске деце у Призрену, као и да се укаже на постојање два утицајна женска удружења – Женско добротворно друштво „Српкиња“ и Коло српских сестара која су у највећој мери заслужна за едукацију, хуманитарни рад, учешће у градским активностима и целокупни развој женских генерација у Призрену.