(untitled) (Baština, 2022)
Рад се бави поређењем људи и живог света са механичким и неживим у роману Кена Кизија Лет изнад кукавичјег гнезда. Употреба терминологије из области технике, поређење човека са роботом, а људског понашања и међуљудских односа са радом машине у индустријском погону није ништа необично за књижевност двадесетог века, посебно научно-фантастичну, имајући у виду развој технологије и науке: повезивање најудаљенијих тачака на планети, освајање свемира, или пак цепање атома. Човек је по питању науке учинио изузетан напредак, али да ли је у том процесу остао исти, или се ипак предуго „загледао у амбис“? Анализа која следи поставља питање да ли је употреба механичког у наведеном роману метафора или нешто више од тога. Да говоримо о метафоричној употреби позваћемо се на анализу романа ауторки Семино и Свиндлхерст. С друге стране, навешћемо идеје Ериха Фрома из једног броја његових дела да покажемо да је поменуто поређење слика процеса мењања човекове природе.