(untitled) (Baština, 2022)
Предмет рада обухвата социолошко-криминолошки аспект развоја кривичних санкција кроз периоде државне трансформације Републике Србије од 1945. до 2019. године. Хипотетичка претпоставка од које се пошло у раду била је да су у седамдесеточетворогодишњем периоду функционисања и деловања Србије доминирале традиционалне кривичне санкција (условна осуда и затвор) и да се због друштвених промена каснило са увођењем алтернативних кривичних санкција. У истраживању су примењене историјска, статистичка и компаративна метода, као и оперативна метода анализе садржаја докумената. Најзначајнији налаз у раду јесте да је у првих 32 године доминирала казна затвора, а у наредне 42 године, условна осуда. Изостала је масовнија примена казни: условна осуда са заштитним надзором, рад у јавном интересу, новчана казна и друге алтернативне санкције, чиме је само привидно било задовољено начело праведности и сразмерности.