(untitled) (Baština, 2021)
У раду се говори о акцији Исе Бољетинца који је, након сазнања да Срби набављају оружје из Србије активно радио на њиховом затирању. Своје снаге је усмерио на Ибарски Колашин чије је становништво, услед несигурности и анархије која је захватила Османско царство, било приморано да се боље организује и наоружава. Подстрекивани споља, пре свега од Аустроугарске која је имала аспирације према овој територији, Арбанаси су видели праву прилику да се обрачунају са Србима Ибарског Колашина. Зато су од турских власти захтевали истрагу оружја, али након претраге Шемси паше јануара 1901. године нису били задовољни. Током лета те године Иса Бољетинац је уз помоћ својих присталица, али и представника османске власти тражио оружје по колашинским селима, вршећи злочине над недужним људима. За време његовог боравка у тим крајевима читава област је опустела, а на удару нису били само мушкарци, него и жене и деца. Једини спас од Исиних злодела у том тренутку је било присуство руског конзула Виктора Машкова, који је интервенцијом преко своје амбасаде у Цариграду успео да издејствује објављивање ираде о прекиду тражења оружја. Објављивање ираде и повлачење Исе Бољетинца из Колашина није Србима донело спокој. Он није био задовољан пленом који је добио током лета 1901. године, па је наговарао остале арбанашке зулумћаре да и даље наставе са претрагом оружја у колашинском крају.