(untitled) (Baština, 2020)
Кроз светску су се историју водили многобројни крвави ратови и сукоби, али Други светски рат био је најразорнији и уопштено произвео највеће губитке у људским, материјалним, инфраструктуралним, културолошким и државним ресурсима. Несумњиво највећи кривац за тај, готово катастрофални сценариј, био је Адолф Хитлер. Он је, заједно са својим сарадницима, започео сукоб који ће животима, бедом, несрећом и концентрационим логорима платити милиони људи. Тај полуобразовани пропали сликар, нерадник, медиокритет и фанатични обожаватељ германске митологије и Wагнера тридесетих се година XX. столећа из беспосличара и боема претворио у најспомињанију особу новије историје. Због својих је фантазија и илузија о расној супериорности Немачку гурнуо у катастрофу од које се опорављала деценијама након завршетка рата, а свастику – стари хиндуистички симбол који персонификује Сунце и плодност, дакле живот – претворио у најомраженију ствар кроз читаву историју људскога рода. У свом систематском приступу убијању милиона мушкараца, жена и деце, која је вршила цивилизована нација, та владавина била је једна од најстрашнијих у историји. Како је цела једна нација могла дозволити да се њоме влада на такав начин? Како је могло да се деси да нико не зна шта се дешава пред сопственим вратима? Да ли је Немачку насељавало више милиона малих Хитлера – мушкараца, жена који су свако на свој начин, неговали исту мржњу као и њихов фирер? Жестока расправа о томе већ дуго се води и сигурно ће се наставити у будућности. Адолф Хитлер је покушао да наметне своју визију света засновану на расној неједнакости. Нјегова владавина представља један од најмрачнијих периода светске историје.