Farmakoterapija gojaznosti: danas i sutra - Sićović, Katarina; Micov, Ana (Arhiv za farmaciju, 2024)
Gojaznost je hronična, progresivna i recidivirajuća bolest. Prevalencija gojaznosti dostiže pandemijske razmere, baš kao i komorbiditeti povezani sa gojaznošću poput dijabetesa, kardiovaskularnih bolesti i izvesnih karcinoma. Glavni cilj lečenja gojaznosti je smanjenje rezidualnog morbiditeta. Farmakoterapija je namenjena pacijentima koji nisu odgovarajuće reagovali na izmenu životnog stila. Trenutno je šest lekova odobreno za dugoročno lečenje gojaznosti (orlistat, fentermin/topiramat, naltrekson/bupropion, liraglutid, semaglutid i tirzepatid). Većina njih, osim orlistata, pretežno deluje centralno povećanjem osećaja sitosti, kao i smanjenjem apetita i hranom izazvanog „nagrađivanja”. Najveću efikasnost u redukciji povišene telesne mase (preko 10%) ostvaruju semaglutid i tirzepatid. Iako su svi lekovi za lečenje gojaznosti pokazali povoljan uticaj na kardiometaboličke faktore rizika, samo je za liraglutid i semaglutid pokazano da smanjuju rizik od velikih kardiovaskularnih događaja kod pacijenata sa ili bez potvrđene kardiovaskularne bolesti. Personalizovani pristup, koji uzima u obzir karakteristike leka (efikasnost u smanjenju telesne mase i bezbednost leka) i karakteristike pacijenta (komorbiditeti, starost i preferencije), garantuje najbolje rezultate. U ovom radu ćemo se kritički osvrnuti na efikasnost i bezbednost trenutno odobrenih lekova za lečenje gojaznosti i onih koji su u finalnoj fazi kliničkog ispitivanja.
Keywords: liraglutid; semaglutid; tirzepatid; personalizovan pristup