PARENTERALNA ISHRANA – ASPEKTI SPECIFIČNIH POPULACIJA - Mirković, Dušica (Arhiv za farmaciju, 2023)
Parenteralna ishrana (PN) omogućava nadoknadu nutritivnih sastojaka i vode kod pacijenata koji ne mogu, ne smeju ili ne bi trebalo da se hrane enteralnim putem. Pri tome, sastav PN smeše treba da bude prilagođen individualnim potrebama pacijenta, u zavisnosti od njegovog uzrasta i zdravstvenog stanja. U skladu sa tim, različita udruženja za parenteralnu i enteralnu ishranu su izdala preporuke za pripremu i primenu PN smeša u specifičnim populacijama pacijenata (1). PN sa godinama sve više dobija na značaju, što se vidi na osnovu procene o zastupljenosti ovih preparata na globalnom tržištu (2). Naime, povećanje broja gerijatrijskih pacijenata i broja prevremeno rođene dece, povećana učestalost hroničnih bolesti i potreba za negom bolesnika u kućnim uslovima uslovljavaju sve širu primenu PN preparata. Istovremeno, nova tehnološka dostignuća i saznanja iz kliničkih studija omogućavaju da se sastav, priprema i primena PN formulacija kontinuirano usavršavaju. Pored toga, sve stroži zahtevi regulatornih i stručnih tela nameću potrebu za primenom savremenih farmaceutsko-tehnoloških mera u razvoju PN preparata. Glavni izazovi u ovoj oblasti podrazumevaju izbor sastojaka, načina proizvodnje/izrade, načina i režima primene ovih preparata, kao i procene za potrebom primene PN kod određenog bolesnika. Dodatno, brojni faktori ograničavaju širu primenu ovih preparata, kao što su mali broj komercijalno dostupnih PN smeša, visoki troškovi proizvodnje/izrade, nedostatak obučenog kadra, rizik od komplikacija vezanih za njihovu primenu, kao i teškoće u individualizaciji terapije. Ovakvo stanje nameće potrebu za daljim istraživanjima u oblasti parenteralne ishrane, kako bi se unapredili efikasnost i bezbednost PN terapije i povećala dostupnost ovih preparata ciljanim populacijama pacijenata.