CGRP antagonisti i terapija migrene – novi heroji protiv starog neprijatelja - Pecikoza, Uroš (Arhiv za farmaciju, 2022)
Migrena spada u najčešća neurološka oboljenja i oko 20% pacijenata ima čestu epizodičnu ili hroničnu formu bolesti, koje predstavljaju značajan uzrok hronične onesposobljenosti na globalnom nivou. Uprkos visokoj prevalenciji, patofiziologija migrene je još uvek nedovoljno razjašnjena. Međutim, već nekoliko decenija je poznato da u nastanku napada migrene veliku ulogu igra peptid srodan kalcitoninu (engl. calcitonine gene related peptide – CGRP), neuropeptid koji moduliše nociceptivnu signalizaciju u okviru neuronskih puteva značajnih za nastanak migrenoznog bola. Lekovi koji smanjuju efekte CGRP-a (CGRP antagonisti) su nedavno postali dostupni i obuhvataju antagoniste CGRP-receptora male molekulske mase (tzv. gepanti) koji su odobreni za akutni tretman i/ili prevenciju napada migrene (ubrogepant, atogepant, rimegepant), kao i monoklonska antitela koja su odobrena za prevenciju napada (anti-CGRP antitela: fremanezumab, galkanezumab, eptinezumab; anti-CGRP receptorsko antitelo: erenumab). Efikasnost gepanta u ublažavanju napada migrene je nešto niža u poređenju sa triptanima (standardnim lekovima za tretman napada), međutim smatra se da su gepanti bezbedniji od triptana u pogledu kardiovaskularnih neželjenih efekata i rizika od izazivanja glavobolje prekomerne upotrebe analgetika. Monoklonska anti-CGRP antitela su se pokazala kao korisni lekovi za pacijente koji nisu odgovorili na standardnu profilaktičku terapiju (npr. β-blokatorima ili antiepilepticima), međutim visoka cena ograničava njihovu širu upotrebu. Iako je efikasnost CGRP antagonista nesumnjivo dokazana, za precizno definisanje uloge ovih lekova u savremenoj farmakoterapiji migrene će biti potrebno vreme, a posebno značajno je ispitati bezbednost njihove dugoročne primene.