Značaj određivanja produkata uznapredovale glikacije i biomarkera lipidnog i redoks statusa kod pacijenata sa dijabetes melitusom - Vujčić, Sanja; Kotur-Stevuljević, Jelena; Beljić Živković, Teodora; Mišić , Milan; Mihajlović, Marija; Erceg, Sanja; Zeljković, Aleksandra; Koprivica-Uzelac, Branka; Perović Blagojević, Iva; Vekić, Jelena (Arhiv za farmaciju, 2022)
Neenzimska glikacija, oksidativni stres (OS) i dislipidemija su glavni metabolički procesi koji dovode do razvoja makrovaskularnih komplikacija (kardiovaskularnih bolesti) dijabetesa melitusa (DM). Međutim, klinički značaj određivanja biomarkera ovih procesa kod pacijenata sa mikrovaskularnim komplikacijama (retinopatija, nefropatija, neuropatija) nije dovoljno razjašnjen. Cilj ovog istraživanja je bio ispitivanje produkata uznapredovale glikacije (AGE), biomarkera OS i dislipidemije kod 100 pacijenata sa DM (33 bez mikrovaskularnih komplikacija i 77 sa komplikacijama) i 30 ispitanika bez DM. Nivo cirkulišućih AGE je bio značajno viši u grupi pacijenata sa komplikacijama (medijana: 5,72; interkvartilni raspon: 4,60-6,54 U/mL) u odnosu na pacijente bez komplikacija (medijana: 4,84; interkvartilni raspon 4,10-5,40 U/L; P<0,05). Pored povišenih koncentracija AGE, pacijenti sa dijabetesnom retinopatijom su imali i povišene vrednosti totalnog oksidativnog statusa (P<0,05), a pacijenti sa dijabetesnom nefropatijom manje dijametre LDL čestica (25,48±1,26 nm) u poređenju sa sa pacijentima bez komplikacija (26,21±1,19 nm; P<0,05). Nadalje, kod pacijenata sa pridruženim makrovaskularnim komplikacijama (kardiovaskularnim bolestima) utvrđeno je prisustvo disfunkcionalnih HDL čestica, na osnovu povećanog udela malih HDL čestica (P<0.05) i smanjene aktivnosti paroksonaze-1. Pacijenti sa progresivnom dijabetesnom neuropatijom su imali značajno povišene vrednosti prooksidativno-antioksidativnog balansa i ishemijom modifikovanog albumina (P<0,05), uz istovremeno sniženje aktivnosti superoksid-dismutaze (P<0,05), što ukazuje da je stepen oksidativnog oštećenja u ovoj grupi bio najveći. Može se zaključiti da, pored adekvatne metaboliče kontrole, strategije usmerene ka sniženju OS i korekciji dislipidemije, mogu doprineti prevenciji razvoja mikrovaskularnih komplikacija dijabetesa.