Delovanje mankozeba kao endokrinog ometača - Skalny, Anatoly; Aschner, Michael; Paoliello, Monica; Santamaria, Abel; Nikitina, Natalia; Rejniuk, Vladimir; Jiang, Yueming; Rocha, João; Tinkov, Alexey (Arhiv za farmaciju, 2021)
Ovo istraživanje je imalo za cilj da pruži pregled postojećih podataka o mehanizmima uključenim u delovanje mankozeba (MCZ) kao endokrinog ometača u ciljnim organima, u koja se ubrajaju štitna i polne žlezde, kao i u ostalim endokrinim tkivima na koja potencijalno može uticati MCZ. Pokazalo se da izloženost mankozebu remeti rad štitne žlezde tako što ometa sintezu tiroidnih hormona inhibirajući aktivnost natrijum-jodid simportera (NIS) i tiroidne perioksidaze (TPO), kao i ekspresiju tiroglobulina. Neposredno tirotoksično dejstvo takođe može doprineti razvoju tiroidne patologije pri izlaganju mankozebu. Delovanje mankozeba na polne žlezde uključuje inhibiciju sinteze polnih steroida usled inhibicije P450scc (CYP11A1), kao i 3β-HSD i 17β-HSD. Uporedo sa promenama u sintezi hormona, pokazalo se da MCZ snižava slanje signala androgenih i estrogenih receptora. Ovi efekti koji se odnose na polne žlezde zajedno dovode do pojave reproduktivne disfunkcije kako kod muškaraca, tako i kod žena. Pored jasno utvrđenih ciljnih organa na koja MCZ deluje kao endokrini ometač, mogu biti pogođena i druga endokrina tkiva. Konkretno, pokazalo se da ovaj fungicid utiče na sintezu kortizola, moguće posredstvom modulacije aktivnosti CYP11B1. Pored toga, utvrđeno je da izloženost mankozebu remeti signale PPARγ, koji su ključni regulator adipogeneze. Postojeći podaci takođe ukazuju na to da do posledica izloženosti mankozebu može doći posredstvom modulacije ose hipotalamus-hipofiza-ciljni organ. Navodi se da je moguće da neurotoksičnost mankozeba makar delimično utiče na centralne mehanizme rada endokrinog sistema. Ipak, neophodna su dalja istraživanja kako bi se razjasnili ne samo mehanizmi delovanja mankozeba kao endokrinog ometača već i njegova toksičnost uopšte.