ДЕТЕРМИНИСАЊЕ АРХИТЕКТОНСКОГ СКЛОПА ПРЕМА ИНФРАСТРУКТУРНИМ ПРИНЦИПИМА - Kordić, Nemanja (Arhitektura i urbanizam, 2021)
Данас, у оквирима неолибералног тржишта 21. века, архитектура је постала инструмент капитала, захтевајући минималне инвестиције, а максималне просторне и енвајронменталне перформансе. Константне друштвено-економске промене које прате брзи развој информационог друштва иницирају нови приступ поимању архитектонског склопа који, вођен тржиштем, постаје програмски нестабилна категорија. Стога, разумевање архитектонског склопа који подразумева однос делова и целине на три основна нивоа: форме, функције (програма и његовог перформанса) и структуре, данас можемо посматрати кроз односе: волумена, програмског опсега и инфраструктуре (која интегрише структуралне и перформативне аспекте).Почевши од хипотезе да се са друштвено-економским променама мењају и концепције инфраструктуре у процесу пројектовања, као и разумевање могућности постизања промена у архитектонском склопу, успостављен је низ историјских момената развоја: (1)архитектонских алата и метода, (2) норми и препорука везаних за просторну и енергетску ефикасност, (3) разумевања улоге инфраструктуре као свеприсутног елемента у архитектонском склопу. У областима урбанистичког и архитектонског пројектовања успостављена су два појма: инфраструктурно тло и инфраструктурни принципи. Први појам инфраструктуру приближава размери архитектуре, док други означава методе у процесу пројектовања – помоћу којих се врши евалуација просторне ефикасности и капацитета за програмске промене у архитектонском склопу, одређујући однос могућих промена у процесу пројектовања и након реализације пројекта. Стога, неопходан је нов приступ процесу пројектовања који би одредио опсеге програмских трансформација пратећи различите моделе: флексибилности, перформативности или процесног модела, истовремено одржавајући неопходне нивое просторне ефикасности.Истраживање је показало да стратегије трансформације склопа које зависе од програмских и волуметријских типологија детерминишу пројектно специфичне инфраструктурне принципе − распореде инфраструктурних елемената који се лоцирају и квантификују помоћу основних параметара и индикатора просторне ефикасности.  Као полазна тачка за наставак истраживања предложена је теоретска матрица са четири типологије опне (волумена) и три доминантне програмске типологије праћене листама основних параметара просторне ефикасности помоћу којих се могу оквирно одредити њихови инфраструктурни распореди.
Keywords: infrastruktura; infrastrukturni princip; arhitektonski sklop; prostorna efikasnost; infrastrukturno tlo