REAKTIVACIJA PRIRODNIH POTENCIJALA BEOGRADA: BIOFILIJA I BIOMIMIKRIJA KAO NOVE KOMPARATIVNE PREDNOSTI - Stupar, Aleksandra; Milakovic, Mira; Graovac, Ana (Arhitektura i urbanizam, 2013)
Klimatske promene izmenile su naše shvatanje životne sredine i dovele do niza novih trendova primetnih u društvu, arhitekturi i razvojnim strategijama. Formiranje pročišćenog, održivog i ‘low/no carbon’ urbanog konteksta postalo je imperativ do koga bi trebalo doći ekološki odgovornim ponašanjem koje direktno utiče na bolji kvalitet našeg okruženja. Gradovi, kao glavna čvorišta globalne transmisije i deseminacije, postaju poligoni na kojima se simultano proveravaju aktuelni ekološko-tehnološki kocepti, a poslednjih godina se sve više potencira primena biofilije i biomimikrije, baziranih na logici prirodnih sistema. Pomoću njih se priroda intenzivnije uvodi u gradski prostor, a njena manifestacija se tretira kao nova komparativna prednost – bez obzira da li se radi o primenjenoj formi, funkciji ili principima adaptibilnosti. Planerska praksa u Srbiji je takođe počela postepeno prilagođavanje novim imperativima, ali je ritam promena spor. Beograd je prepoznao važnost najnovijih eko-ideja, mada ih do sada nije realizovao. Prirodno jezgro prestonice, koje se sastoji od više rečnih ostrva, obala, šuma i zaleđa, danas je istaknuto kao jedna od važnih komparativnih prednosti koje bi mogle da generišu dalje promene u ’zelenoj’ percepciji urbanog okruženja. Upravo zato, cilj ovog teksta je da identifikuje potencijal dve prirodne celine (Ade Ciganlije i Ade Međice), kritički sagleda razvojne mogućnosti bazirane na principima biofilije i biomimikrije, kao i da pruži preporuke za aktivaciju i razvoj sličnog prostora – Ade Čaplje.